Nu ieşi din cadă! Julie!
Julie Christina Ubriacco!
Împrăştii săpun peste tot.
Vino aici. Unde eşti?
Nu vreau să mă spăl pe dinţi. M-am spălat sâmbătă.
O să-ţi crească plante în gură.
UITE CINE VORBEŞTE ACUM
Traducerea şi adaptarea ADELA & IONELA COJOCARU
Revizuire text ŞTEF IONESCO
Dragă?
Eşti bine?
De aceea nu alergăm când suntem uzi.
Nu vreau să mă culc.
- Trebuie să te bagi în pat. - Am făcut-o noaptea trecută.
De câte ori pe săptămână trebuie să o fac?
A fost o dată o prinţesă şi ea s-a mutat în Queens. Sfârşit.
Asta nu-i poveste.
Noaptea asta e. Noapte bună.
- Schimbăm partenerii. - Do-si-do.
Tată, spune-mi o poveste.
Două călugăriţe au mers într-un bar...
- James! - Ce?
Oh, Doamne.
- Lumina de noapte! - Lumina de noapte!
La naiba! Dragă...
tu ai lăsat camionul aici?
- Mikey a făcut-o. - Noapte bună, Julie.
Mami! Vrei să ne jucăm cu ceşcuţele?
Nu, nu vreau. Noapte bună.
Eu vreau să mă joc cu ceşcuţele?
Mamă, sunt frânt!
Ştiu. Simt că nu mă pot mişca.
În fiecare noapte e la fel.
Ce?
Ce-i cu privirea asta?
Glumeşti?
Iubitule, nu. Încă nici n-au adormit.
- O vor face. - Ba nu.
Sunt în afara uşii probabil, jucându-se cu ceşcuţele.
Stai... Nu, scumpule...
Probabil sunt chiar afară.
Încuie uşa.
Oh, Mollie.
Oh, James.
- Oh, Prinţesă. - Oh, Soldăţel.
A fost o seară încântătoare.
A fost? Te duc la cea mai grozavă groapă din oraş...
şi tot ce primesc e un lins pe obraz?
Nu sunt genul ăla de spaniel.
Haide. Eşti cel mai drăguţ lucru pe patru picioare.
Cred că eşti minunat, dar...
Nu pot.
Stai! Prinţesă.
Nu voiam să-ţi spun...
Dar mâine merg la veterinar. Poate nu voi supravieţui.
Oh, Soldăţel.
Serios?
Bingo.
Da! Sunt regele!
Regele coteţului!
Fraieri! Fraieri!
Cui îi pasă? Oricum era un câine.
Încă unul! Să mergem!
Nu le spune băieţilor.
Oh, băiete!
Şi încă unul!
Sunt peste tot!
Hai la tata!
Ce vor spune fetele de la hidrant?
Mamă, ia uită-te.
Trebuie să deschid chestiile astea de pe faţă. Pot vedea!
Pot vedea...
Funduri creţe!
Nu sunt ale mele, ci ale fraţilor şi surorilor tale.
Bine. Asta mă face cel drăguţ.
Deci cum s-a întâmplat?
Cum s-a întâmplat asta?
Uite. Vin cei trei regi. O fi un miracol.
- Cine sunt? - Stăpânii mei.
Sunt hidoşi.
Sunt doar câini mari cu mers ciudat. Ai grijă de ei.
Nu vreau stăpâni proşti.
Într-o zi vei vrea.
Nu-mi voi recăpăta silueta. E al patrulea ciclu pentru mine.
Ce colorezi?
Lista de Crăciun.
În septembrie? Ce-i aia?
Un câine? Am mai trecut prin asta.
Dar, mamă... Ne trebuie un câine.
Fiindcă le-ar putea roade pantofii tipilor care vin să vândă obiecte.
Ar fi drăguţ, dar...
Şi ai economisi bani. Ar avea grijă de noi.
Câinii nu au grijă de copii.
Câinii sunt isteţi. Îi putem învăţa multe.
Da, am putea. Cum ar fi să-ţi ocupe camera.
- Super. - Super.
Îţi spun ce voi face.
Promit că-ţi voi cumpăra un câine.
Ştiu că te vei purta bine cu el.
Dar stăm într-un apartament mic şi nu i-ar fi bine câinelui.
Dar dacă Moşul crede asta?
Să vorbim după şcoală.
Mereu spui asta.
Mereu mă sâcâi.
Gândăcelule.
Mergi să-ţi sâcâi profesorul.
Julie!
Gata, scumpo. Încă nu te-ai plictisit de caseta aia?
- E bună. - E bună? Cu o pasă Juliei...
şi ea urcă. Şi primeşte 100 de milioane de puncte.
Fetele sunt de obicei obsedate de ponei, nu cu bărbaţi care marchează sărind.
Trebuie să ne îngrijorăm? Mike?
Sunt Suns. Dacă erau Mavericks, m-aş fi îngrijorat.
Să mă uit la tine.
- Nu sunt sigură de cravată. - Ce?
E caraghioasă.
Nu ai văzut efectul complet. Uită-te la asta.
Face asta.
Şi o vei purta la un interviu pentru slujbă?
- E o glumă. - Ştiu.
- Nu, nu ştiai. - Ba da.
Cravata asta o voi purta.
Asta e o glumă.
Ce?
Vor şti că nevasta mi-a dat costumul. E o culoare de rahat.
Tati a spus "rahat".
Mike. Ce crezi despre costum?
- Arăţi ca directorul meu. - Chiar şi el crede că e stupid.
El nu dă un interviu.
Nu sunt eu. Vreau să fiu eu.
Nu vei primi slujba dacă eşti tu însăţi.
Nu am vrut să sune aşa.
O companie CEO doreşte un comportament sigur...
într-un asociat.
Nu le spune că eşti taximetrist.
Conduc eu. Stai în spate şi fă-te că nu mă cunoşti.
- Şi nu spune poveşti lungi. - Nu voi vorbi.
- Poţi vorbi, dar, James... - Ce?
- Nu spune glume. - Sunt amuzant.
- Eşti amuzant, într-un fel... - Demodat.
Demodat, într-un fel amuzant.
Fraţii Bash!
Aveţi grijă la...
Scuze pentru costum.
Fiul meu m-a stropit dimineaţa asta
Făceam o chestie cu " Fraţii Bash"...
Nu e scuipat sau ceva de genul ăsta. E doar...
Noroi.
Domnule Ubriacco, rezumatul tău nu e prea întins.
Ştiu asta.
Totuşi, oameni care au zburat cu tine au insistat să te întâlnesc.
Serios?
Sunt curioasă de ce?
Îmi permiteţi?
Domnul Martin. Ştiu de ce m-a recomandat.
Eram în timpul zborului. Ei aveau o petrecere...
şi cântau cântecul acela englezesc...
Ştii, eşti englezoaică. Mă duc la microfon şi spun...
Trebuia să fii acolo.
Doamne... Sper să n-o dea în bară.
Când are emoţii devine sincer.
Şi ăsta e un mare dezavantaj în afaceri.
- Cred că va fi bine. - Cred că îngheaţă.
Suntem căsătoriţi de destul timp. Am ESP. Acum îngheaţă de frică.
Şi spune... Chestia asta m-a urmărit toată ziua!
Merg să fac un soufflé. Dacă asta nu-i ridică moralul, nu ştiu ce altceva.
Nu-i ca şi cum nu ar putea trăi din banii mei. Am făcut-o de sute de ori.
Roz! A mea e roz azi. E festivă.
Nu pot să cred. Mereu am vrut să zbor cu un Falcon.
- Iubito. Ium m-ai găsit? - Mi-au spus că eşti aici.
Mollie, ea e Samantha D'Bonne, noua mea şefă.
Ce mai faci?
Bine, mulţumesc.
Oh, dragule...
Felicitări.
El e fiul meu, Mike.
- Bună. - Uneori are mâinile pline de mizerie.
- Şi fiica mea, Julie. - Bună, Julie.
Cioc, cioc.
- Cine-i acolo? - Transsexual.
- Ce înseamnă? - E o linie de zbor.
Scuză-mă.
Deci lucrezi pentru Majique. E o companie mare.
Domnişoara D'Bonne e preşedintele.
Eşti preşedintele? Dar eşti aşa tânără.
- De fapt nu sunt. Am 30 de ani. - Poţi citi despre ea în Fortune.
Eşti în Fortune?
De fapt sunt două pagini.
Hei! Mikey!
Stai! Vei ajunge în Guam.
- Vino aici. - N-am făcut nimic.
Oh, Doamne... Dragule...
Sunt o slujbă cu normă întreagă.
Ai plecat mai devreme de la muncă?
Da.
- Era o petrecere de birou? - Nu aş numi-o petrecere.
Niciodată nu vii mai devreme! Ce-ai făcut? VP! A primit VP!
- Ai primit VP? - Nu chiar.
E grozav! Ce zi! Eu îmi iau o slujbă şi tu...
- Vorbim acasă. - Dă-mi veştile bune.
Am fost concediată!
Oh, dragă.
- Ce s-a întâmplat? - Cred că e din cauza tăieturilor.
Am întrebat dacă e din cauza lucrului şi au spus că nu. Am lucrat grozav.
Au spus că sunt cea mai bună, de aceea eram cel mai bine plătită.
I-am întrebat... "Dacă eram mai bună?" Ce făceaţi? Mă împuşcaţi?"
Eşti mai bună decât compania aia.
Nouă ani şi îmi dau un cactus.
Un cactus, iubitule.
Scuză-mă. Am auzit fără să vreau.
- Serios? - Îmi pare foarte rău.
Să nu-ţi fie. Nu-i nimic.
Nu trebuie să-ţi faci griji pentru bani. Vezi tu...
Negociez o fuziune cu Maxim Conti.
Luna viitoare, vom zbura la Roma...
Paris, Noua Zeelandă...
Îl ţin cât pot de ocupat.
Asta mă face să mă simt mult mai bine.
Sigur vei găsi ceva.
Oh, dragă.
Va fi bine.
- Cioc, cioc. - Nu-i nimeni acasă.
- Cioc, cioc. - Nu-i nimeni acasă!
- Cioc, cioc. - Bine... Cine-i?
- Buck. - Care Buck?
Buck, buck... Sunt un pui!
Mamă, o pot ucide?
Nu înainte de cină.
Cioc, cioc.
Nu-ţi tortura mama, dragă.
E drăguţ.
Ce se întâmplă? Unde îi duce pe toţi?
Mi-e frică! Mă duc să fac pipi!
Pune-l înapoi. E fratele meu.
E atât de cârlionţat.
Îmi place de tine.
- Mamă, îl vreau pe ăsta. - Bine.
Am rămas doar eu...
Nimeni nu mă vrea?
Care-i problema cu mine?
Bine. Latru mai mult decât ceilalţi.
Şi desigur, schelălăi puţin. Dar cine nu o face?
Miroşi bine. A prăjiturele.
Şi mizerii. Pot veni cu tine? Îmi place de tine. Te rog?
Mikey?
- Ia-mă, puştiule. - Michael, vino aici.
Te rog? Voi mânca şireturi şi legume.
Mănânc chiar şi mâncare de câine.
Puştiule! Nu pleca!
Unde mergi? Unde-ai plecat?
Un miros urât.
Nu prea arătaţi a stăpâni de câini, mai degrabă a stăpâni de şerpi.
Nu de gât! Nu-mi place.
E cam slab.
Am scuipat ghemotoace de păr mai arătoase decât tine.
Ba îl iei, ba nu îl iei.
- Hotărăşte-te odată! - Îl iau.
Ai grijă să nu păţească şi el ce-a păţit jigodia cealaltă.
De ce am oare o presimţire rea?
Aşadar, ăştia sunt.
Noii mei stăpâni.
Nu!
V-am păcălit!
Rostogolire în poziţia ghemuit.
Ce cameră mare! Oare unde-or fi pereţii?
Cui îi trebuie stăpâni? Pot să-mi port şi singur de grijă.
Ce fel de câine mai era şi ăsta?
Poate că totuşi îmi trebuie un stăpân.
Nu vrei să adopţi un căţeluş drăguţ?
Şi ţie la fel, amice.
Era prea slăbănog oricum. Nici nu cred că avea ceva bun de ronţăit.
Dacă aş fi mâncare, oare pe unde aş sta?
În burta mea, pentru că m-aş fi mâncat deja.
Oameni mai graşi. Ce bine!
Pe lângă oamenii graşi trebuie să fie şi ceva de haleală.
Haleală la orizont. Păzea că vin!
Ce-i asta? Mâncare metalică?
Bună, micuţule!
- Ţi-e foame? - Tocmai am înghiţit o monedă!
Ce mai tip! Ce-ai acolo?
Mâncare? Ai mâncare?
Să văd ce-ai acolo.
Ia mâna! Mă descurc eu.
MAMI ARE UN NOU SERVICI
Vreau un Ferrari Testa Rossa,
o casetă cu "Autopsia extratereştrilor", un pistol cu flegmă şi laser,
un elicopter...
un costum de astronaut...
Cap-pătrat stă acolo de o oră. Dă-l la o parte!
Ţi-am spus că Moşului nu-i place să te porţi urât.
Cine eşti tu? Maică-sa?
Nu. Sunt o vulcaniană.
- Ce-ai zice de "gheara morţii"? - Vezi să nu!
Un milion de dolari, un magazin de jucării...
- Mama! - Mami!
V-am spus eu că mami are o treabă importantă cu Moşul.
- Nu se intră în faţă! - Ai o pată. Te-am păcălit
Salutare!
Crăciun fericit!
- Ce tare arăţi! - Sigur.
- Cum merge? - Foarte prost. Nu-mi plac copiii.
Înainte îmi plăceau, dar acum nu-i suport.
Muzica asta mă înnebuneşte. Îmi vine să-l pocnesc pe Bing Crosby.
Îţi vei găsi ceva de lucru.
Am fost la 40 de interviuri şi nimeni nu m-a angajat.
- Atunci, va fi tot mai bine. - Ai dreptate.
- Poate că la anul voi fi un ren. - Uite ce ornamente!
Copii, de ce staţi aici? Moş Crăciun, prietenul mamei,
vrea să vă cunoască. Haideţi!
Aşa.
Crăciun fericit!
- Cum te simţi astăzi... - Mikey.
- Mikey? - Mă cunoşti?
Ce-ai vrea să-ţi aducă Moşul de Crăciun?
- Vreau un câine. - Un câine? Se pare că...
Nu.
Vezi, Mikey...
Mikey, nici chiar Moşul nu poate face orice.
Undeva, acolo, se află câinele potrivit pentru tine.
Poate că s-a născut deja,
sau poate că nu. Dar, când se va naşte,
să ştii că voi afla
şi îl vei primi.
- Îl voi primi de Crăciun? - Mă voi strădui.
- Mulţumesc, Moşule! - Cu plăcere, Mikey.
Uite-l pe Moş Crăciun.
Bună, scumpo.
Mami!
Moşul nu e supărat pe tine. Ascultă-l pe Teddy.
- E supărat Moşul pe Julie? - Nu.
- Va mai primi Julie cadouri? - Da.
Pupă-mă!
Julie, nu mai fi tristă. Ce zici de un cadou înainte de Crăciun?
Trebuie să mă descalţ. Mi se îndoaie degetele de la picioare.
Noapte bună, Prancer. Noapte bună, Dancer.
Ce-ai păţit?
Nu ştii să scrii?
Ce? O să trimiţi vreo gorilă să mă bată?
Bine.
Îţi fac rost de nişte bani.
Glumeam, bine?
Da. Crăciun fericit şi ţie!
Gunoi nenorocit...
Nu eşti adevărat!
- De ce l-ai lăsat să-l vadă? - Tu trebuia să-l supraveghezi.
O linişteam pe Julie.
- Ce a văzut Mikey? - Nimic, scumpo.
- Dar ai spus că e adevărat. - Ştiu, dar...
Adevăratul Moş e ocupat, aşa că îi trimite pe...
- Verişorii lui. - El era Sidney Crăciun, vărul Moşului.
E evreu. E vărul lui evreu.
Dar ai spus că există.
Veveriţelor! Sunteţi gata să vă cântaţi cântecul?
- Eu aşa zic. - Să-l cântăm.
- Gata, Simon? - Gata.
- Gata, Theodore? - Gata.
Gata, Alvin?
Alvin?
- Alvin! - Gata!
Oh, Mikey, Mikey.
Mikey, ce vrei? Vrei o pizza?
Super. Familia Ridiculescu.
N-a mers.
Scumpule... Îţi plăcea mult cântecul acesta.
Ce să facem să te simţi mai bine?
Spuneţi-mi adevărul.
Nu există Moş Crăciun, nu-i aşa?
Sigur că există, scumpule.
Dar, ştii cum e?
Să-ţi spun. Ţii minte că la Micii Cercetaşi aveaţi mame titulare?
Moş Crăciun are...
Moşi titulari.
Mike, vrei să ştii adevărul?
Nu vrei să te minţim...
iar ăsta e adevărul.
Cunoşti povestea cu...
Polul Nord?
E doar o poveste.
De fapt Moşul...
De fapt Moşul e din...
Din Finlanda.
Finlanda.
Lăsaţi-o baltă.
- Chiar aşa este. - Cum poate un bătrânel...
să ajungă în toată lumea într-o singură noapte?
- Finland Airlines. - Exact.
Şi cum pot renii să zboare?
Coletărie rapidă.
De ce îi străluceşte nasul lui Rudolf? E cumva radioactiv?
Şi nasul bunicului străluceşte.
Ştiu eu răspunsul la întrebare.
Mikey, anumite lucruri din viaţa noastră sunt magice.
Moş Crăciun e magic.
Magia e pentru copilaşi.
Bună încercare, dragă.
Pot să joc şi eu?
- Cu mine? - Să-i dăm bătaie!
Centrul din New York.
Centrul din New York, aici Fox Juliet. Coordonate 4-1-0. Recepţionat.
- Cioc, cioc - Salut.
Cum merge întâlnirea?
Toţi avem atitudini afectate, ameninţăm. Ca în afaceri.
0-5-8. Recepţionat.
James, vom lucra în acest weekend.
Te deranjează să petrecem câteva zile în Boston?
Nu.
Mă voi revanşa invitându-te la cină.
Nu trebuie. E meseria mea.
Aşadar, mă vei lăsa să mă simt vinovată.
Bine, dar să nu fie ceva simandicos.
Doar un local cu şerveţele de hârtie, bine?
Nu-i asta.
Mă gândeam la Mikey.
- E supărat şi... - De ce?
Mollie mă va urî pentru asta,
dar cred că trebuie să vorbim despre cuvântul cu "D".
Divorţ?
Nu.
Dulău!
Ai grijă, pisicuţo. Nu vezi că merg?
Pisicile astea! Nici nu poţi trăi cu ele, dar nici nu le poţi mânca.
Duc la distrugere oraşul.
Ia te uită! Sunt extra crocanţi! Ambalează-i că îi iau la pachet.
Cucoană, dacă mă calci, te muşc.
Salut, amice!
Am găsit asta pe o bancă în parc.
Era lângă un tip care mânca din ea.
Vin mai târziu. Am întâlnire cu o pechineză drăguţă pe Park Avenue.
Are faţă de camion, în schimb, are un corp a-ntâia!
Ce să spun... Sunt un dulău pe cinste!
Te-am prins. Băiete, să nu-mi faci probleme.
Nu am vrut să fur discul acela zburător.
Am crezut că era o pizza calzone!
Poliţist de câini de doi bani!
Ficat! Cred că m-aş putea obişnui cu regimul ăsta.
Ai primit ficat? Hei, băieţi!
Amicul acesta a primit ficat.
- A primit ficat? - Ce păcat!
Deja? Ce porcărie!
- Dar ce are ficatul? - E ultima ta masă, prietene.
După care vei adormi pe veci.
Dar ce am făcut?
Dar noi ce am făcut?
Eu am muşcat un poliţist.
Trebuie să vorbesc cu cineva.
Prea târziu. Uite-l pe Dave.
Nu putem aranja ceva?
Am oase îngropate peste tot. Le împart.
- Dave, idiotule ce eşti! - Pocitanie!
Nici măcar nu ştii cum să faci pipi.
Pot să fac ceva în şapca ta?
Îmi pare rău, amice, dar ţi-a sosit ceasul.
Nu-l lăsa să vadă că ţi-e frică.
Nu-i da această satisfacţie
- La moarte cu Dave! - Să moară!
- Ce facem? - Mergem să cumpărăm lenjerie.
- Dar mie nu-mi place lenjeria. - Îţi place la nebunie.
- O urăsc. - Îţi place.
Trezirea, băieţi! Au apărut stăpânii.
Du-te.
Sunt castrat. Nu mai am pic de bărbăţie.
Ascult ordinele!
Îţi pot face lipeala cu multe tipe. Am o slăbiciune pentru Lassie.
Poţi să-mi spui Pătatul sau Pojărel.
Puştiule!
Fac orice. Ştiu trucuri. Mă rostogolesc.
Ce zici de ăsta?
Nu băiat. Urăsc băieţii.
Arată bine.
- Arată ca un hot-dog cu urechi. - Mă simt jignit!
Uite care-i treaba. Am căţeluşi afară.
Sau poate că nu am. Nu ştiu. Am umblat cam mult.
Ştii şi tu cum e. Lasă-mă-n pace!
Promit că mă cuminţesc.
Voi ajuta un orb cu o cutie pentru creioane. Te rog!
Cunosc mirosul ăla de prăjiturele şi noroi.
- E puştiul meu! - Am spus să te mişti!
Ia de-aici.
Puştiule, nu-i aşa că mă cunoşti?
Ia-mă de aici!
Tati, îl vreau pe ăsta.
Mulţumesc!
Îl vrei pe el?
Poftim.
- Îl luăm pe el. - E programat să moară.
Ce? Nici gând! Ia-mă, sunt al tău!
- Se pare că a fost graţiat. - Da!
Am ajuns.
- Mike. Ce nume îi pui? - Rocks.
De ce Rocks?
Pentru că a lăsat pietricele pe bancheta din spate.
Îmi pare rău pentru asta.
Am ajuns. Asta e casa noastră.
E plăcut şi uscat. Nu sunt băltoace.
Ia stai! Ce loc plăcut de dormit. Cam are umflături.
Poate-ar trebui să scot gunoiul din mijloc.
Dragule, tu eşti?
Bună, James.
Ce se întâmplă?
Samantha ne-a făcut o surpriză uriaşă.
De fapt, e pentru Mikey şi Julie.
Ce coteţ mic!
Am văzut destule. Aduceţi maşina!
O cheamă Daphne.
E de rasă pură şi a fost dresată la Radcliffe.
Radcliffe!
Daphne, şezi.
Uite.
- Aerobic. - Unde mi-e antrenorul personal?
Nu-i un câine minunat?
Te rog, fă-mi manichiura.
- Dar îmi place Rocks mai... - Un câine!
Un câine!
Mikey, în sfârşit ai primit un câine.
Joacă-te mai târziu cu pietricelele.
Tocmai îi spuneam Samanthei...
că nici nu ne gândim să-i luăm odorul.
Iar eu îi spuneam lui Mollie...
că noi călătorim mult...
- iar ea nu primeşte destulă atenţie. - Cred că e o idee grozavă.
Bine.
Radcliffe, scumpo. Radcliffe.
Pa, iubire.
Pa? Nu mă poţi lăsa cu oamenii ăştia.
N-au fost dresaţi şi îngrijiţi cum trebuie...
Voi avea o migrenă.
La revedere, Mollie.
O să-i trimit lucrurile.
- Pe mai târziu, James. - Mulţumesc. Pa.
Ce lucruri să aibă un câine?
Era doar amabilă.
Ce tupeu să ne trateze de parcă locuim într-o cocioabă!
Îşi lasă câinele la noi fără să mă întrebe mai întâi?
Mami, uite ce am adus.
Îl cheamă Rocks.
Amice, să nu te aştepţi să-ţi sar în braţe!
Am discutat asta deja.
Dar nu am luat o hotărâre, acum avem doi câini.
Dacă-l duc pe Rocks înapoi, îl vor omorî.
Du-o pe... Cum o cheamă?
- Daphne. - Du-o pe Daphne înapoi la prinţesa Diana.
Nu-mi permit s-o jignesc pe Samantha. E cea mai bună slujbă de până acum.
E responsabilitatea ta. Tu ai adus câinii, tu rezolvi problema!
Sau te rezolv eu pe tine
Bine.
Ăsta-i scaunul meu, asta-i cana mea...
şi fratele meu puturos, Mikey.
Măiculiţă!
Bună, scumpete!
Ce lăbuţe.
Pufişor, ce zici de o scotoceală în gunoi?
- Ce pisică te-a adus pe tine? - Puştiul m-a scos de la mititica.
Nu mă înhăitez cu găgăuţe. Eu am acte.
Am fost şi eu lovit cu hârtii. Doare ca naiba, nu-i aşa, Ţăcănică?
Mă cheamă Daphne, găgăuţă.
Parcă ai fi vreo persoană importantă!
Eu zic să-i ţinem pe amândoi deocamdată.
Cel care se adaptează, rămâne.
Iar pentru celălalt găsim alt adăpost.
- Nu ştiu ce să zic. - Haide! Uite cât sunt de fericiţi!
Nu ţi-ai dorit niciodată ceva din tot sufletul?
N-o să am sâni niciodată!
Scumpo!
Bine, dar cel care nu ne place va trebui să plece.
- Va pleca. - Va pleca.
- Jură.
Nu vreau să mă iubeşti încă. Nu încă!
Îţi spun sincer că încă nu ne-am împăcat, amice.
Uitaţi! Se plac!
- Corcitură! - Căţea!
Uite, iubito! Se plac.
N-am nevoie de de baie. Mă pot curăţa şi stând acolo jos.
Crede-mă, miros mai urât când sunt ud decât atunci când sunt uscat.
- Te avertizez să încetezi! - Mike, apucă-i repede coada!
Fără bule?
Nu are nici lămâie.
- Bea. - Ia-o de aici!
Nu ştiu de ce-mi pun castronul atât de sus, dar au mâncare bună.
Ia te uită ce halcă de carne!
Iar începem jocul "vânează carnea".
Mâncarea şi alergatul sunt preferatele mele.
Băiete, voi mânca bucata de carne şi te voi scăpa de grăsime.
Câine rău! Stai!
Mă încreţesc! Te rog să mă perii în timp ce mă usuci.
Ce păr ai! Nu-mi vine să cred că-mi las părul pe mâna ta!
Ce face tipul ăla?
Îşi ia nişte bunătăţi din dulap? Ia-mi şi mie!
Apasă butonul!
- Daphne, şezi. - Nu. Aşa se face.
Daphne, cere.
- Începi cu o mână. - Cu două mâini.
Dacă insişti.
Rocks, rostogoleşte-te.
Rostogoleşte-te, aşa.
Ce distractivi sunteţi.
E mai amuzant decât să alergi după roţi. Încă o dată!
- Julie, dă laba. - Daphne, dă laba.
- Bravo. - Bravo.
Devii din ce în ce mai bună.
- Nu! - Ce?
Nu!
Ce?
- Nu! - Ce?
Am un om slăbănog în spaghete.
- Nu vă jucaţi cu mâncarea. - Nu!
Puştiule, aruncă încoace o chestie rotundă şi cărnoasă.
Cerşitul e lipsit de demnitate.
Ajută-mă şi pe mine.
Haide. Aşa.
Şi înscrie!
A aruncat o chifteluţă!
- Pârâcioasă. - Faţă de spaghete!
Ce e aia? Ce durere de cap înnebunitoare!
Scuze!
Chicago.
Să staţi cuminţi.
Nervii mei!
- Stai cam prost cu nervii, Daffy. - Sunt sensibilă.
Ai o înfăţişare cam bolnăvicioasă.
Mămica se cunoştea cam de aproape cu vărul ei, nu?
Mai bine decât se cunoşteau părinţii tăi.
Scuteşte-mă!
Sper să te întorci repede.
E timpul pentru plimbarea mea, ai uitat? Încep să înţepenesc.
Nu-i nimic. Se pare că aveţi treabă. O să merg aici.
- Nu! - Ce face?
Câine rău.
Mâna dreaptă pe verde.
Un câine nemaipomenit şi incredibil de rău!
Tocmai am însemnat locul acela. Nu-i nimic. O fac mâine iarăşi.
- Alo? - Bună, iubito.
- Ce mai faci? - Am avut o săptămână de coşmar.
- Din cauza lui Daphne? - Nu din cauza ei.
E din cauza imbecilului de Rocks. Îşi face nevoile peste tot...
- Se va dezvăţa. - Pe deasupra, îi plac şi pantofii.
Nu mănâncă decât pantofi Charles Jourdan. De tenişi nu se atinge.
Tati.
Îmi pare rău că nu sunt acasă. Cred că îl pot dresa.
Să-l dresezi? Nici doctorul Dolittle nu l-ar putea dresa.
Iubito, crezi că ar trebui să-i găsim altă familie?
- Iar ai câştigat! - Desigur.
Nu. Îi mai dau o şansă.
Grozav. Dacă mai mănâncă ceva...
- Îl dăm. Bine? - S-a făcut.
Mi-e dor de tine. Abia aştept să ne vedem diseară.
Tocmai de asta am sunat.
Mergem în Franţa în seara asta.
Franţa? James...
Deja eşti plecat de două săptămâni!
Trebuie să merg. Ne îmbarcăm.
În regulă. O să le spun copiilor.
Julie, vino să-l saluţi pe tati!
Scumpo! Ce faci?
Zbor.
Zbori? Scumpo, nu poţi zbura.
Dar ei pot.
E doar imaginaţie, scumpo. Ţii minte că am vorbit despre imaginaţie?
Dar baschetbaliştii nu sunt imaginari şi pot zbura.
Îţi place de ei deoarece crezi că pot zbura?
Nici ei nu pot zbura, dar pot sări foarte sus.
Tati zboară.
Aşa e, dar el zboară cu avionul.
Tati nu zboară... Tati!
James?
James. Iubitule?
Rocks!
- Îmi place desenul tău. - Da. E foarte drăguţ.
Unde-i colajul tău?
- Nu l-am făcut. - Să vezi ce-o să-ţi facă domnişoara Slime!
- Mare scofală! - Mă scuzaţi, domnişoarelor!
Cum adică, mare scofală? De ce nu ţi-ai făcut tema?
E o prostie. Am avut de făcut un colaj de Crăciun cu ce cadouri i-am cerut Moşului.
Dar nu există...
Să nu mai spui asta de faţă cu Julie sau cu vreun coleg de clasă.
Doar nu vrei să-i superi pe toţi, nu?
- Dar ăsta e adevărul, nu? - Care e adevărul?
Nimic, scumpo. Mike, te rog să mă asculţi.
Nu spune nimic nimănui.
- De acord. - Bine! Fraţii Bash!
- Suntem Bash! Noi... - Mamă!
Eşti fată.
Scuze. Se întoarce curând.
BUN VENIT, TATI
- A câştigat la cursele de câini? - Mamă!
De unde are haina? Arată...
- Super. - Super, aşa e.
Mă scuzaţi. E o seară deosebită, aşa că aş dori o sticlă de Cristal.
Asta este pentru masă. Vă mulţumesc.
A mai învăţat câte ceva.
Ce?
După şase luni de stat în Miami, mă întorc în zona crepusculară.
M-am gândit că ai avut încredere în mine în toţi aceşti ani.
Ce altă modalitate mai bună de a-i mulţumi soacrei mele...
- Decât... - Decât să-mi scoţi ochii. Am înţeles.
Te-ai descurcat bine. Sunt impresionată.
Bine, mulţumesc.
Domnilor, vă rog să mă scuzaţi.
Uite-o pe Samantha!
- Grozav. - Ce?
Mă simt foarte stânjenită în prezenţa ei. Am pe mine păr de câine?
Bună, James.
Ea e soacra mea. Rosie, ea e Samantha.
- Încântată! - Bună!
- O cunoşti pe soţia mea, Mollie. - Desigur, Mollie.
- Îmi pare bine să te revăd. - Ai reuşit să-ţi găseşti o slujbă?
Sunt moartă de foame. Să comandăm!
Ar trebui să încercaţi carnea de raţă.
Samantha ştie mai bine. Ea mi-a recomandat restaurantul.
Chiar aşa?
Altfel cum crezi că am putea intra într-un astfel de loc?
- Mulţumesc. - A fost plăcerea mea.
Să aveţi o seară cât mai plăcută.
Frumos sacou.
Mă tachinează. Ea mi l-a cumpărat.
Ea ţi-a cumpărat sacoul?
Eram în Franţa la un restaurant de lux.
Ea nu voia să port uniforma, aşa că şi-a trimis şoferul să-mi cumpere sacoul.
Desigur.
Şi-a uitat poşeta. Samantha!
Mi se pare mie, sau...
Îmi venea să o plesnesc peste faţă.
E foarte clar, nu-i aşa?
Aproape că i s-a oferit pe tavă.
Nu ştiu ce să fac.
Cunosc nişte oameni care ar putea să-i facă o revizie contabilă.
Nu e o idee prea bună. Oricum, e vina mea.
Eu l-am împins de la spate să devină ce vreau eu.
Asta a ajuns acum şi nu-mi place.
Nu merită să-l pierzi. Vorbeşte cu el.
Ştiam eu.
Scuză-mă o secundă.
Bravo! Du-te să faci o scenă. Poftim. Aruncă-i asta în faţă.
Mamă, mă duc să o sun pe babysitter.
Alo?
Totul e în regulă.
Bine, pa.
Huliganilor!
Tu cum te distrezi? Năpârleşti?
Măcar în blana mea nu îşi fac paraziţii case.
În ritmul ăsta, o să rămâi fără blană. Puştoaica o să te chelească.
Măcar stăpâna mea e blândă. Puştiul tău e un pui de drac.
"Puştiul tău e un pui de drac."
Julie, n-o mai peria atât! Deja seamănă cu un beţişor de urechi.
Câinele tău miroase ca un scutec plin.
- Ba nu. - Câinele scutec.
Câine beţişor de urechi!
Câine împuţit!
Câine cu faţă de fund!
Am prins-o! O iau eu!
Am rămas pe drumuri!
Ce s-a întâmplat?
Corcitură ce eşti!
- Daffy, e doar o cutie! - Daphne!
Îmi pare rău.
- Pot s-o repar. - Nu vreau să te mai văd vreodată!
Voi rezista. Doar aici trăiesc.
Mai vedem noi!
Sa vedem.
Cel mai tare ţipă când îi ia pe cei din cutii.
Ce-o găsi la chestiile astea mirositoare?
Curaj, Daphne! Vei scăpa curând de el.
Crezi că e normal să-i plăteşti cuiva cina şi hainele?
Atunci, dacă un tip mă invită la circ şi-mi cumpără un ursuleţ, e în regulă?
Un sacou nu e ursuleţ. Ăsta e un ursuleţ.
Mă abţin să nu fiu scorpie, să nu ţip şi să n-o urăsc.
Cu toate că nu m-ar deranja să-i văd cadavrul în descompunere lângă un râu.
Nu e nevoie să socializezi cu ea.
Doar să fii atent la drum...
la cer, sau la ce trebuie.
Cum se face că eu pot avea încredere în tine,
când tu ai avut o aventură cu un client însurat?
Asta a fost cu miliarde de ani în urmă! Ştii că nu mă întâlnesc cu el.
De unde să ştiu? Nu pot decât să am încredere în tine.
Nu prea ai destulă încredere dacă tot aduci vorba despre asta.
Nu tot aduc vorba... Iubito. Ascultă ce vorbim!
Chiar şi după şase ani tot reuşim să ne facem geloşi.
- Nu e de bine? - Nu ştiu ce să zic.
Pe tine te plac, nu pe Samantha.
Îmi place de tine.
Iubito, sunt înnebunit după tine. Te iubesc enorm.
Ai grijă cu ea. Îi cam place să flirteze.
Şi eu am fost la fel.
- Bine, promit. - În regulă.
El a făcut-o!
E vina ei, mami!
Îi duc la culcare.
Iubito, nu strica momentul ăsta.
- Nu vreau să plec. - Trebuie.
- Dar tu nu ai încredere în mine. - Ba da, am încredere.
În ea nu am încredere.
Haideţi, voi doi!
PA TATI
Bună, iubito!
- Unde eşti? - În Londra.
Iubito. Sunt în San Francisco.
Sunt în Reno.
Suntem în Dallas.
Cum adică mi se face revizie contabilă? Nu-i sezonul de impozitări!
Mamă, unde-i tata?
Se întoarce curând.
Va fi acasă de Crăciun?
Tatăl tău nu ar rata Crăciunul pentru toate stelele de pe cer.
Dar pentru Lună?
Nici pentru Lună.
La culcare.
Ora de culcare.
- Te iubesc. - Şi eu.
Noapte bună.
- Crede că suntem în Dallas? - A muşcat momeala.
- Vacă proastă! - Vacă proastă!
Puştiule, tu ce vrei de Crăciun?
Mollie...
Nu te-am întrebat niciodată ce vrei de Crăciun.
Moşule, tu eşti singurul cadou pe care-l vreau.
Oh, Albert!
Haide, armăsarule!
Iubitule, ce facem?
Nu ştiu. Nu suntem noi. Noi nu am face asta niciodată.
Crezi că visăm?
Cred că e un vis în care îţi dai seama că visezi.
Scuză-mă, dar noi avem o aventură.
Adică putem face orice vrem în vis?
Scuză-mă.
Ţi-am spus că sunt falşi!
Iubitule, doar ştii că eu nu dansez.
Poţi dansa. E visul nostru.
Oh, James.
Stăpână, trezeşte-te. Te rog!
Trebuie să ies la plimbare urgent.
Bine, sunt o doamnă. Pot să mă mai ţin.
Nu mai pot. Sunt disperată! Doamne Sfinte. E în comă!
Trezeşte-te! Te rog!
Nu pot păţi o ruşine ca un câine de rând.
Păpuşă, tare enervantă eşti! Dă-i pace. Pare fericită.
Şi eu ce-ar trebui să fac?
- Te scot eu. - Cum?
Vino.
Dar trebuie să ne deschidă uşa un stăpân.
Nu mai spune!
De unde-ai învăţat să faci asta?
Ştiu multe lucruri care nu se învaţă la şcoală.
Ca să vezi! Eu sunt absolventă.
Las-o baltă, puştoaico! Haide!
Şi lesa mea?
Nu ai gustat viaţa dacă nu ieşi fără lesă.
Nu-ţi lua nasul la purtare!
- Ce zici de o cină în aer liber? - Nu mi-e foame.
Voi, fandositele, întotdeauna spuneţi aşa. Renunţă la dietă.
Nu pot. Sunt atât de grasă încât arăt ca un ciobănesc englez.
Te-ai ţăcănit? Arăţi grozav.
Când eram tânără aveam un corp trăsnet.
- Cum adică? Eşti o puştoaică. - De fapt, am aproape şapte ani.
Şapte ani? Nu pari să ai mai mult de cinci.
Vorbeşti serios? Atunci, să gustăm nişte mâncare chinezească.
Aşa te vreau! Ştiu eu locul potrivit. Urmează-mă!
Stai numai să vezi ce moo-goo-gai-pan au!
- Grozav! - Sper să fie în meniu.
Stai puţin. Unde sunt vasele pentru mâncare?
Nu avem nevoie de vase.
- Ce faci? - Fac rost de comandă la pachet.
Ce isteţ.
Îngheţata de ceai verde merge de minune cu sosul de homari.
- Scuze. - Nu-i aşa că e bun?
Ce părere ai despre viaţa în libertate?
Recunosc, e oarecum euforică starea asta de libertate fără lesă.
Dacă mă gândesc mai bine, Samantha nu m-a lăsat niciodată să alerg fără lesă.
Nici nu m-a mângâiat, nici nu s-a jucat cu mine. Niciodată nu mi-a plăcut.
Şi urăsc tunsoarea asta. Îmi îngheaţă fundul!
Nu te supăra, dar e un fund frumos.
Începe să se lumineze. Ar trebui să ne întoarcem.
- Abia se crapă de ziuă. - Chiar ar trebui să ne întoarcem.
În regulă. Ştiu eu o scurtătură.
- Prin asta? - Da.
Stai puţin. Ce e ăsta?
Noroi. Nu ai mai văzut noroi niciodată?
E noroi. Apare când o chestie udă cade şi atinge mizeria.
- Mizerie? - Da. Tu ai avut adăpost!
Trebuie să-ţi spun că nu e punctul forte al serii noastre.
Trebuie doar să strângi din dinţi şi să treci prin asta.
Oh, nu. În nici un caz nu voi...
E tare...
totuşi alunecos.
Da, regret...
De ce? Îmi place!
Îmi place că e cleios. E aşa...
senzual!
- E splendid! - E doar noroi.
- Hai să ne jucăm! - Acum?
Să ne jucăm în noroi!
Nebunatico!
E straşnic de murdar!
Apropo, nu te-am întrebat niciodată... Cum te cheamă?
Pe mine? Mă strigă "Nu".
Prostuţule, nu aşa te cheamă! Asta spun când faci prostii.
Ce alt cuvânt îţi mai spun tot timpul?
Îmi mai spun "Rocks".
Rocks! Asta e! Aşa te cheamă!
Ştii că eşti o frumuşică tare isteaţă?
Ţi-ai dat seama în sfârşit.
Stai calmă. Vine omul cu uşa.
Dă-mi voie să te conduc până la uşă.
Îmi pare rău că s-a terminat.
Rocks... Îţi mulţumesc pentru seara minunată.
E atât de captivant afară!
Da, dar e bine să te poţi întoarce la un loc primitor.
Undeva unde nu trebuie să te baţi pentru mâncare şi nu eşti aruncat în camioane.
- Acasă adică? - Ăsta e locul acesta?
E casa noastră.
Da. Acasă.
- Îmi place cum sună. - Nu!
Rocks, tocmai ai mâncat ultimul pantof în casa asta!
- Nu! - Ce-am făcut?
- Ai plecat de aici! - Nu!
Mike, aşteaptă! Scumpule, deschide uşa!
Mike, te rog să deschizi uşa!
Îl vreau pe tati!
Crăciun fericit, băieţi!
Crăciun fericit, Tom! Crăciun fericit, Dave!
Crăciun fericit, Samantha!
James! Va fi foarte greu.
Tocmai am vorbit cu Conti. După ce a promis să ne păstreze toţi oamenii,
acum spune că nu mai vrea să continue fuziunea
dacă nu renunţ la vreo 3.000 de oameni.
Nu se poate! Nu poţi face nimic în privinţa asta?
Ar mai fi o posibilitate. Are o cabană în nordul statului.
Vrea să merg acolo în după-amiaza asta şi să-mi susţin cauza.
Samantha, dar e Ajunul Crăciunului! Nu pot.
Ştiu, James. Crede-mă că ştiu.
Aş vrea să existe o altă cale, dar... 3.000 de oameni?
Mă întorc imediat. Ralph!
Ralph, tu ai mai zburat cu un Falcon, nu?
Nici nu mă gândesc!
- Don, ştiu că şi tu te pricepi. - E Ajunul Crăciunului!
- Bill, îţi dau 500 de dolari. - Nu pot.
- 600. - La naiba. Accept eu.
- 750. - Noi suntem însuraţi.
Şi vrem să rămânem însuraţi. Poate acceptă Jerry. El nu e însurat.
Prea târziu. E deja pe pistă.
Jerry! Stai!
Iubito, îmi pare foarte rău.
Am făcut tot posibilul să scap.
Părinţii mei sosesc în mai puţin de o oră.
Eu încă mai am cartofi de curăţat şi o şosetă s-a blocat în dispozitivul de gunoi.
Mă ocup de asta mai târziu.
Promit că ajung la cină.
Mi-l dai pe Mikey la telefon?
Da. Mike, e tata!
- Bună! - Bună, Mike!
Ştiu că nu te simţi prea bine acum, dar...
Când vii acasă?
Voi veni foarte curând.
Vreau să vii acum.
Şi eu aş vrea să fiu acasă.
Crezi că Moşul ar permite să nu fim împreună în Ajunul Crăciunului?
Nici gând, nu-i aşa?
Ţi-o dau pe Julie.
Bună, tati.
- Cioc, cioc. - Cine e?
- Crăciun. - Care Crăciun?
Crăciun fericit, tati!
- Bună, Rocks. - Ce mai faci, puştiule?
Îmi pare rău, dar mama nu te lasă în casă.
Nu e prima noapte petrecută afară.
De ce i-ai ros pantofii?
Rocks... Eu am făcut-o.
- Ţi-am înscenat totul. - Ştiu.
Dar, a fost înainte să... Ce n-aş vrea să n-o fi făcut!
Mama spune că trebuie să pleci.
Nu era decât o chestiune de timp. Treaba asta cu adăpostul era prea frumoasa ca sa dureze.
Mama spune că voi primi alt câine cândva,
dar eu nu vreau alt câine. Tu eşti câinele meu.
E-n regulă, puştiule. Nu e locul meu aici.
Voi sunteţi oameni buni şi meritaţi un câine stilat, cum e Daphne.
Ea e frumoasă şi deşteaptă.
Nu contează numai inteligenţa.
N-oi fi eu prea isteţ, dar ştiu că trebuie să plec.
Dar eşti isteţ! Dacă ai fi atent, ai putea învăţa...
tot ce vor ei să ştii.
Te referi la şmecherii? E prea târziu.
Nu şi dacă te antrenează cel mai bine dresat câine din America.
- Am ajuns. - Pot folosi telefonul?
Sigur. E unul în bucătărie, la dreapta.
Nu funcţionează. Mai este vreun alt telefon?
E un fax aici. Ce-i asta?
E de la Conti. Citeşte tu. Eu nu văd fără ochelari.
Sosesc abia la noapte târziu, cel mai sigur mâine dimineaţă.
Nu pleca. Simte-te ca acasă.
Măi să fie!
- Nici ăsta nu funcţionează. - La naiba!
Trebuie să plec. Mă duc să-l opresc pe şofer.
- A plecat. - A plecat?
Nu pot rata Crăciunul cu familia.
James, îmi pare foarte rău pentru situaţie.
Whisky?
Să începem cu ceva uşor. "Şezi" e foarte cunoscut.
- Ai auzit de asta? - Îmi sună cunoscut.
Bine. Labele din faţă stau drepte. Şezutul stă pe podea.
Aşa e "Şezi". Doar atât.
Despre asta tot vorbeau ei?
Ce să zic, e o chestie de putere. M-a prins!
Mama puştiului, hai să facem chestia cu "Şezi".
Vino aici şi ordonă-mi.
Ce-ai păţit?
Eşti afectuoasă?
Vinovată, mai degrabă.
Se pare că ai şi o latură plăcută, nu?
Da.
Te rog să nu-l alungi pe Rocks.
Aici! Uite, vezi? Am prins şmecheria cu "Şezi".
El e amabil şi credincios, nu ca mine.
Ce?
Ţi-e dor de Rocks?
Credeam că-l urăşti.
Dacă nu bagi în seamă purecii, e încântător.
Aşa stau lucrurile, nu?
Întâi, crezi că nu sunt destul de buni.
Apoi încep să-ţi placă şi nu mai poţi trăi fără ei.
Cât e de adevărat!
Voi merge în oraş să închiriez o maşină, bine?
Aşa, voi putea ajunge acasă în câteva ore.
Cum vrei tu, dar crezi că e bine...
să mergi pe jos vreo 16 kilometri pe vremea asta?
El e! Soţul meu!
Da? Crăciun fericit şi ţie, afurisită obraznică ce eşti!
Ăsta e spiritul sărbătorilor.
Cei de la biroul Samanthei nu vor să-mi dea numărul de unde sunt.
Mă tratează de parcă aş fi vreo nebună.
Ştiu ce să fac.
Îl sun pe domnul Conti. Sunt sigură că secretara lui îmi va spune unde sunt.
Biroul domnului Conti.
Ce cabană?
Îmi pare rău. Trebuie să fie o greşeală.
Domnul Conti e în Bahamas cu familia.
James ar trebui să se grăbească. Pasărea e aproape friptă.
Nu trebuie să se grăbească, mamă. Are o aventură.
- Cum? - Nu e nici o întâlnire.
El şi cu domnişoara "am de toate" îşi fac de cap
într-o cabană prin nordul statului.
În timp ce eu stau aici şi curăţ zeci de cepe micuţe care îi plac lui,
el are o aventură în Ajunul Crăciunului.
Doar nu crezi asta.
Mamă, dar tu ce ai crede?
Scumpo, ţii minte că în timpul războiului...
vasul tatălui tău a fost bombardat, iar el a rămas pe acea insulă?
Timp de 17 zile, după care a fost salvat. Ce legătură are cu asta?
Nu ştii că el a fost pe acea insulă singur...
cu 13 fete de la USO.
Bine că nu era Bob Hope.
Fetele alea i-au tot dat târcoale,
iar tatăl tău era un bărbat foarte chipeş.
Ce frumos!
Mamă, continuă. Ce s-a întâmplat?
Nimic. Cel puţin, el a jurat că nu s-a întâmplat nimic.
Mi-a spus că au jucat gin rummy tot timpul.
- Şi tu l-ai crezut? - Desigur că nu.
Vezi, mamă!
Aşteaptă. Mai târziu, m-am întâlnit cu unele dintre fete.
S-a dovedit că nu jucase gin rummy tot timpul.
Nu făcuse decât...
să vorbească despre mine încontinuu.
Le-am crezut.
În inima ta...
chiar crezi că James te-ar înşela?
James, dacă tot suntem blocaţi aici, ar fi bine să încercăm să ne relaxăm.
Nu e grozav?
Nu-i bine.
Ce?
Ce e asta? Totul pare a fi un fel de...
Un fel de ce?
Sunt jenată.
Crezi că am pus totul la cale ca să... Doamne!
Doamne, m-am înşelat! Ce mi-o fi venit să cred că te-ai uita la un tip ca mine?
Stai jos.
Ce prost sunt! Probabil că într-un apartament undeva...
te aşteaptă vreun bărbat de genul prinţului Charles.
Nu. Şi nici nu aveam vreun plan pentru seara asta.
Glumeşti! Chiar urma să stai singură de Crăciun?
- Sunt obişnuită. - Nu-mi vine să cred!
Serios, când eram mică, stăteam la internat.
Părinţii tăi unde erau?
- Nu ştiu. La schi probabil. - În loc să stea cu fetiţa lor?
Aşa s-au purtat părinţii lor şi tot aşa m-au tratat şi ei pe mine. Nu era nimic.
Am avut şi multe beneficii. Am fost dată la cele mai bune şcoli.
Până la 15 ani, deja vorbeam patru limbi străine.
La 15 ani eu eram corigent la engleză.
Mă mai gândeam uneori...
la viaţa din şcolile obişnuite, la băieţi.
- La dans, lucruri de genul ăsta. - Nu mergeai la baluri?
Nu. Sinceră să fiu, nici nu ştiu să dansez.
Fii serioasă. Oricine ştie să danseze!
- Nu toată lumea! - Ba da.
- Ba nu. - E uşor.
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
Nu se întoarce, nu-i aşa?
Dragule, se străduieşte să se întoarcă în seara asta.
Ştiam eu că nu se întoarce.
Haideţi să desfacem nişte cadouri din cele aduse de mine şi bunicul!
Sunt sigură că Moşul nu se supără.
- Nu există Moş Crăciun. - Cum?
Nu există Moş Crăciun.
Încetează!
Dacă ar fi existat, nu l-ar fi adus pe tati la noi?
- Ce s-a întâmplat? Unde e tati? - Draga mea!
Îl vreau pe tati.
Crăciunul e o porcărie.
Terminaţi odată! Cred că mi-a venit o idee.
Să deschidem nişte cadouri. Să vedem ce-i aici. Deschide-l pe ăsta.
- Nu vreau nici un cadou. - Îl iau eu.
Cu biroul domnişoarei D'Bonne, vă rog!
Bună seara. Sunt de la florăria Olympic.
Avem 350 de trandafiri...
pentru domnişoara D'Bonne.
Ne trebuie adresa la care să-i trimitem.
Sunt din partea domnului...
James Ubriacco, Ubri...
Da, păpuşă. Chiar aşa.
Bun. Mulţumesc, păpuşă. Crăciun fericit şi ţie.
Fraiero!
Copii, ascultaţi-mă. Mergeţi la voi în cameră...
Şi îmbrăcaţi-vă foarte gros. Mergem în excursie.
Tată. Mă ajuţi să pun cadourile în maşină?
Mamă, te rog să pui ceapa într-o caserolă. Haideţi, mai repede!
Dacă nu vine tati de Crăciun, merge Crăciunul la el.
Rocks, nu mă simt prea bine.
E amuzant. E un fel de vânătoare fără alergătura obositoare.
Cred că o să vărs tot ce-am mâncat.
Ce-i aici?
Dacă te atingi de vreun cadou, vei vâna goferi pentru cină.
Miroase a bunătăţi.
- Trebuie să fie prăjitură cu fructe. - Rocks! Am spus nu!
Mamă! Ai grijă!
Nu vă faceţi griji, copii. Mami se joacă doar.
Ţineţi-vă bine!
Opreşte chestia asta!
Sunteţi bine? Eşti bine, dragule?
Sunteţi toţi teferi?
Atunci e bine. A fost amuzant, nu?
Nu.
Nu a fost.
Să vă spun cum facem.
Mami încearcă să-şi dea seama cum ieşim de aici.
- Am eu o idee. - Ce anume?
Tu împingi şi eu conduc.
Ai cumva carnetul la tine?
Nu.
Bună încercare. Am eu o idee.
Ia uitaţi-vă câte conuri de pin sunt acolo! Mă duc să strâng câteva.
- În timp ce eu adun... - Nu-mi plac conurile de pin.
Nu?
Dacă nu-ţi plac, îţi aduc un băţ.
Voi cântaţi şi aveţi grijă de cadouri.
Cântaţi tare un colind frumos ca să vă aud.
Acum ce mă fac?
Nu mă mai încurca!
Mâncare ambulantă!
Mami a mai găsit un căţel.
Nu e câine.
Mămico, te îndrepţi spre casa bunicuţei?
Şterge-o!
Ce-mi place mirosul fricii!
Cuminte, lupule!
Nu-ţi fac nimic.
Eşti un lup cuminte.
Îmi plac lupii.
Daţi-mi drumul!
Cuminte, lupule!
Hai odată!
Las-o pe doamnă în pace dacă nu vrei să ţi-o iei în freză!
Eşti bun la vorbe, dar să vedem dacă eşti bun şi la fapte.
La o parte, orăşene. Nu e treaba ta!
S-o crezi tu! E familia mea.
Copii, ştiţi când v-am spus povestea cu Niţă mincinosul? Uite lupul.
Unde e nebunul de Niţă când ai nevoie de el?
Rocks!
Rocks, nu!
Sfâşie-i gâtul!
Coada mea!
Să nu te pui niciodată cu un maidanez, pămpălăule!
Rocks, eşti rănit! Cum îţi sunt labele şi urechile!
Urechiuşele tale. Şi gâtul. Ce ţi-a făcut animalul ăla?
- Nu-i nimic. - Dragule!
Dragule? Iubito!
Simt mirosul tatălui puştiului. În sus.
Stăpânul?
Dar eşti rănit. Hai înapoi în maşină.
- Trebuie să le aducem ajutoare. - Atunci merg şi eu.
- Nu, tu eşti câine de apartament. - Mai am instinctele animalice.
Întoarce-te pe acolo şi adu ajutoare.
Bine. În ce direcţie?
- Adulmecă mirosul oamenilor. - Să adulmec?
- Ridică-ţi nasul în aer şi inspiră. - Cum?
Mă duc să iau câinii înainte să fugă.
- Ai grijă de tine. - Nu-ţi face griji pentru mine.
Să adulmec. Nu. Aşa se sforăie.
Rocks! Aici, băiete!
Haideţi, băieţi!
- Unde-au plecat? - Daphne! Aici, fetiţo!
Poate că s-au dus să-şi facă nevoile.
Nu trebuiau să şi le facă înainte să plecăm?
Ba da.
Rocks, întoarce-te!
- Daphne! - Să ne întoarcem în maşină.
- Se va întoarce el. - Întoarce-te, fetiţo!
Vă las să deschideţi un cadou. Pe care îl vreţi voi.
Dar Rocks e rănit!
Va fi bine, scumpo.
Şase, şapte...
opt şi lent.
Repede, repede, lent.
Bine. Repede, repede, lent. E bine.
Excelent! Foarte bine!
- Vezi că poţi dansa? - Dar aşa cum facem?
În acelaşi fel.
Lent.
Repede, repede, lent.
Cred că adulmec. Trag aer dar nu simt nimic.
Sunt doar o neisprăvită de rasă. Nici măcar nu pot mirosi... Oameni!
Am reuşit!
Nu sunt un pudel, ci o fiară sălbatică rătăcitoare!
Haideţi! Stăpânii mei au nevoie de ajutor!
Telefonul nu merge, nu? Eşti nemaipomenită!
Cum îndrăzneşti să te porţi cu mine aşa?
E foarte uşor, pentru că eşti o fiinţă mizerabilă.
James, ascultă-mă. Eşti un bărbat impresionant.
Te-am urmărit cum ai început să prosperi în ultimele luni.
Meriţi ceva mai bun...
Decât o casnică şleampătă care nu e în stare...
să-şi găsească o slujbă bună.
E destul de deşteaptă încât să mă găsească aici. E câinele nostru!
- Rocks, ce bine! - Salut, uriaşule! Bate laba!
Ce s-a întâmplat? Ai grijă.
Are călduri?
Dacă ieşi pe acea uşă, îţi garantez...
că nu vei mai zbura...
pentru vreo companie de seamă niciodată în patetica ta...
Ce zici de asta? O să te mai răcorească.
Să mergem, Rocks!
Am ţintit bine, nu?
Adio!
O căciulă!
E o căciulă. Pune-o pe cap.
Cred că trebuie să stea altfel.
Să vedem. Ce frumoasă eşti!
Ce faţă frumuşică! Mike. Nu vrei să mai deschizi unul?
Probabil că sunt alte haine.
Norocul tău că ţi-am dat nişte lucruri plictisitoare,
altfel ai îngheţa bocnă acum.
E Daphne?
Dumnezeule mare, câinele meu e genial!
Bravo, Daphne!
Lăsaţi aplauzele. Mai bine aruncaţi-mi bunătăţi.
Hai, că aproape am ajuns.
Rocks, unde sunt? Suntem pe aproape?
Aşa e?
Sigur, ce-o să zici? Sunt în susul drumului...
la vreo câteva sute de metri.
Pe aici.
Te încrezi în balonaşul ăla de pe faţa ta, sau în nasul meu?
Sper să ai dreptate.
Mollie! Mollie!
Doamne! Mollie!
Au plecat? Nu-mi vine să cred.
Erau aici. Chiar aici i-am lăsat.
Intraţi.
Avem nişte paturi pliante în spate. Le puteţi folosi pe acelea.
Nu putem dormi aici. Trebuie să-l găsim pe soţul meu în seara asta.
Nu pleacă nimeni nicăieri în noaptea asta.
Vă aciuaţi aici şi îl vom căuta dimineaţă.
Trebuie să mergem. E Ajunul Crăciunului. Trebuie...
Îmi pare rău.
Dacă vă ajută cu ceva, am prăjituri şi lichior de ouă.
Serviţi-vă.
Vă mulţumim.
Copii, îmi pare rău.
Nu voiam să rămânem blocaţi pe cine ştie unde...
Fără tati. Îmi pare rău.
Cum ne va găsi Moşul aici?
Nu-ţi face griji. Are un radar special.
- Crăciun fericit, mami! - Crăciun fericit, mami!
Crăciun fericit!
- Era mare şi m-a atacat. - Îl găsim noi.
Stai. Cred că simt ceva.
- Carne proaspătă. - Carne proaspătă.
Ăsta-i tipul.
La naiba!
- M-a muşcat. - Nu-i prea mare.
Avea prieteni cu el.
Îi zburăm blana.
Fugi! Salvează-te! Am eu grijă de ei!
N-o să ai grijă de nimeni, găgăuţă!
Să înceapă spectacolul!
- Înmormântarea ta. - Pe maică-ta!
Ucideţi!
Scumpo, să mergem la culcare.
- Nu-mi e somn. - Ştiu.
Ştii ceva?
Cu cât ne culcăm mai repede, cu atât mai repede vine Crăciunul.
Moşul?
Mami.
Mami, vino aici. Uită-te!
Cred că e Moşul.
Alo?
Măi să fie!
Crăciun fericit, iubito!
Tati!
- Tati! - Julie.
Unde-i Rocks?
N-o să vă vină să credeţi. Am dat peste nişte lupi.
Chiar am fost atacaţi de lupi.
Nu se poate! Rocks a sărit să mă apere.
Un lup a muşcat din pagerul meu. Uitaţi-l.
Au luat-o la sănătoasa toţi. Nişte pămpălăi.
Puştiule, îmi pare bine să te văd.
Rocks! Cum ne-ai găsit?
M-am luat după mirosul tău.
Daphne, miroşi grozav. Iubiţico!
Dovlecel! Nu în faţa copiilor!
James, înainte de faza cu lupii...
Ce făceai?
Eram concediat.
Slavă Domnului!
Mami, poate să stea cu noi Rocks?
Iubito, fie-ţi milă.
Dacă nu era Rocks, nu am mai fi aici împreună.
- Puteam fi mort. - Ştiu... Tocmai de asta.
Şi ce dacă nu e cel mai deştept câine din lume?
Cui îi pasă dacă poate şedea?
Pot să şed.
- Sau să ceară? - Să cer? E uşor. Uite!
Cui îi trebuie un cerşetor în familie? Sau să se întindă!
E totuşi un câine grozav.
Rămâne.
- Ce? - Rămâne.
Serios?
Mike, ai auzit?
Rămân.
Băieţi?
Recepţionez ceva tare ciudat.
Ce e asta? Veniţi încoace!
Sunt zurgălăi?
Crăciun fericit!
- Ţi-am spus eu că există! - Ştiam.
- Ba nu ştiai. - Am ştiut tot timpul.
- Ba nu. - Ba da.
- Te-a pupat! - Îmi urăsc sora.
- Dă-mi soluţia pentru deparazitat. - La culcare!
- Nu vreau să mă culc! - Grozav!
Moşul e afară, chiar deasupra noastră. Nu-l auziţi?
SFÂRŞlT
Traducerea şi adaptarea ADELA & IONELA COJOCARU
Revizuire text ŞTEF IONESCO